Ти не си сам!
Бях решил да оцелявам сам.
Твърде често бях спасяван от други.
Не мога винаги да бъда слаб.
Но нека този път
да се боря редом с вас.
Хакурю…
Да. Нека се бием заедно!
Да минем Лабиринта заедно!
Да!
Самотната му фигура е тъй далеч в празнотата,
че почти не можеш да я видиш.
Но ето я магията и тя трепти около него!
МАГИ Лабиринт от магия
Всяко малко момиче мечтае
за своя принц на бял кон.
Без да го осъзнаваме, всички мечтаем
за един такъв перфектен свят.
Но всеки от тях ще иска да останем
в този сив и тъжен живот завинаги.
Ще се смееш ли, ако ти призная,
че все още мечтая?
Нека в този безкраен свят
да ни води единствено светлината!
Дръж я близо до себе си
и светът ще се усмихне за теб.
Ако някой ден се загубиш,
вдигни очи към трепкащите звезди.
Стига да знам, че споделяме това небе,
тъмнината ми ще бъде по-красива!
И дано всичките ми тревоги се стопят с изгрева.
22-ра нощ: "Семейството на Огъня"
Усещам нещо много опасно.
Да, долу има доста неща. И аз мога да ги усетя.
Заган наистина иска да се отърве от нас.
Значи всъщност е отчаян.
Да го отчаем съвсем!
Справят ли се в Лабиринта? - Добре са.
За кратко бяха разделени на две групи,
но сега отново са заедно. - Ясно.
Тревожех се, но явно Али Баба и Хакурю
все пак са станали приятели.
Силно се надявам. Нямаш ли повече подробности?
Не, за жалост. Но ако някой загине,
водната му фигура също ще изчезне.
Поне сме сигурни, че са живи.
Хей, Ямурайха… - Те да не би да…
Не!
Не мога да я задържа!
Невъзможно! Бариерата на Ямурайха пада!
Джудал! - Опасност първа степен! Алармата!
Съберете всички пазачи!
Какво ви става? Страшно гледате.
Ти…
Семеен носител: Барарак Сей!
Изчезвай, мухичке. Търся Синбад.
Я повтори? - Стига, Джафар.
Защо си дошъл, Джудал?
Изглеждаш ужасно, Синбад. Какво ти има на лицето?
Едва ли си дошъл, за да коментираме лицето ми.
Студен, както винаги.
Давай!
Мерси, Хакурю! - Ще ти пазя гърба! Добър съм в това.
Тревожеше ме това, че са толкова дистанцирани, но сега…
Няма да загубя!
Не прекалявай, Моргана!
Но това ме радва!
Да мога да се бия редом с вас!
Ей, Синбад. Какво мислиш за него?
Кой "него"?
Аладин. Не е ли странно
да съществува още един Маги?
Никога не е имало повече от трима.
Ти също го знаеш.
Пише си го в историята.
Кралете, държавите и светът винаги са създавани от трима.
Досега си беше така.
Първият съм аз. После е онази бабичка от Рем.
И оня тип, който пътува и създава Лабиринти,
преди да изчезне като дим.
Не би трябвало да има други!
А ако има, то това значи, че някой от нас е умрял.
Не съм чувал колегите ми да са пукнали!
Тогава защо той е тук?!
За първи път в историята имаме четвърти Маги и това е той, Аладин.
Даже притежава някаква мистериозна сила,
за която дори аз не знам.
Организацията не е спирала да я желае,
откакто я видя в действие.
Мислех, че и ти си така.
Тоест? - Не се прави на идиот.
Какво си планирал?
Какво искаш да свърши това хлапе?
Не е твоя работа.
Много грубо. Чувствам се самотен!
Исках да се съюзя с теб. - Ти си част от Организацията.
Забрави ли какво направи с Партевия?
Не бъди такъв, Синбад.
Нали знаеш, че и аз…
И аз съм жертва на Ал-Тамен!
Онова, дребното, то ми показа миналото.
Бил съм избран от рукх.
Роден съм в малко село на изток.
Но Организацията пообработила родителите ми
и ме взела като свое Маги, без да знам нищо.
Още когато съм бил бебе!
Трябва ли да бъда виновен за това?
И аз искам нормален живот!
Но нямам! Аз ли съм лошият? Кажи ми, Синбад?!
Джудал…
Не мога…
Съжали ме, нали?
Наистина си бил с добро сърце!
Джудал! - Не, разбери ме!
Това си е самата истина, но не ме тормози особено.
Просто правя каквото си искам.
Дошъл си чак от Ко, за да се шегуваш с мен?
Оценявам го.
Защо сега не дадеш шанс и на нас да се включим в играта?
Вярно, че забравих да кажа защо съм тук.
Шефовете ми в Организацията искат главата ти.
Сам си виновен за това, Синбад.
Заради децата, които все намесваш.
Заради тях ти се ядосаха.
Този път ще дойдат да почукат на вратата ти.
Тоест… Ще има война.
И това не е всичко!
Сигурно си мислел, че ще са в безопасност при Заган.
Какво? - Много неприятно.
Организацията е пратила хора и в Лабиринта ли?!
Казах ти, че дядките са сериозни.
Най-накрая стана по-широко.
Бива си ви, деца.
Заган! Веднага пусни селяните!
Не искам! - Какво?
Как ще ме накараш? Ще ме биеш ли?
Не дойдохте ли да молите за услуга?
Халхарл Расас!
Значи не ви трябва помощта ми?
Кой си ти? - Аладин?
Ако беше джин, нямаше да пострадаш от такава магия!
Но ти изгоря!
Хайде, кажи ми! Кой си ти? Какво си?
Ама, че скука!
Искаше ми се да ви уплаша!
Маги е прав. Не съм джинът.
Заган ме създаде да изглеждам като него.
Ти… Как смееш да отвличаш хората
и да правиш тези ужасни неща с тях?!
Ама вие насериозно ли го взимате?
Това са малки шегички.
Шегички?!
Не се подигравай с мен!
Щом не си Заган, значи няма причина да те щадя!
Върни селяните в първоначалното им състояние!
Само истинският може това. Ще го видите в съкровищницата.
Добре! Отиваме там!
Стана толкова лесно! - Съжалявам!
Моят създател е джин на земята.
Мога да се съживявам безкрайно, щом в Лабиринта има земя!
Али Баба!
Хакурю!
Как ще се бием с това чудовище?!
Мор! Трябва да се махнем! - Да!
О, този път ще бягате?
Много сладко, но също така и невъзможно!
Дълбоко е…
Има нещо! - Истинската ми форма.
Паднете ли долу, ще бъдете направо смлени!
Мор! Елате на тюрбана! - Няма!
Не! Всички ще умрат.
Важните за мен хора…
Обещаното ни бъдеще…
Не мога да ги стигна!
Стената също е твърде далеч.
Не мога да летя!
Ти си като птица, Мор!
Само да имах…
Ако имах крила, щях да ги изведа от тук!
Мор, тези вериги…
Какво става долу?
Какво?!
Как се измъкнаха от това?
Всички да изчакат тук. - Мор!
Ще победя истинската му форма.
Ти си откачила!
Едва излезе,
а пак ще скачаш в устата на лъва, така ли?
Ще те изям на драго сърце!
Използва веригите, за да се движи.
Веригите могат да ми бъдат като ръце!
Истинският ми носител!
Възгордяваш се. Какво друго би могла да постигнеш?
Какво да правя? Какво да е?!
Гори!
Помоли за сила. Аз съм твоето семейство.
Създаден съм от джина на огъня, Амон.
Семеен носител: Амол Селсейла!
Какво?!
Невъзможно!
Получи се! Мога да използвам носителя!
Сега ще мога да им помагам!
Аз… Аз…
Аз наистина успях…
Невероятна си, Моргана! - Браво, Мор!
Страхотно!
Моргана! - Мор!
Моргана!
Какво стана, Моргана?!
Моргана! Дръж се, моля те! - Мор!
Моргана! - Кажи ми какво стана?!
Почти не й е останала енергия!
Сигурно е използвала нещо ужасно силно.
Не съм вярвал, че има толкова сила.
Много е опасно да правиш подобни неща!
Твърде слаба е, за да се възстанови сама.
Трябва да я види доктор!
Аз мога… - Не мърдай!
Мислех си, че вече ще мога да ви помагам.
Моргана!
Съжалявам, Али Баба.
Направи достатъчно. Ще излезеш и ще се оправиш.
Ето ви!
Тиаре!
Радвам се, че си добре.
Да вървим към съкровищницата. Трябва да спасим хората.
Сезам, отвори се!
Пак се срещаме, Маги.
И крал Али Баба.
Възстановихте ли се вече? - Ти!
Лудост е да предизвикваш Заган в такова състояние.
И двамата сте много впечатляващи.
Но намерихте края си. - Млъквай!
Няма да вземете Заган!
Заган е просто бонус.
Истинската ми цел не е той. - Какво?!
Целта ми сте вие.
Ще предложа на баща ни Мъдростта на Соломон
и живота на крал Али Баба.
Всичко е както казва Ал-Тамен.
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
"Ти си герой"!
Повярвай в тези думи и върви напред.
Дори да има хора, които ще се смеят.
"Остави го.
Нищо не може да направи".
Нека просто си говорят!
Ти изобщо не си слаб!
Вярвай в мечтите, които друг не би постигнал!
Ти със сигурност ще ги постигнеш.
Хайде, развей своя флаг
и продължи да вървиш напред!
Сълзите, които проливаш,
са доказателството, че си жив.
От тези сълзи ще получиш новата си сила!
Когато си в беда,
знай, че винаги ще бъда до теб.
Затова просто върви
и виж света!
Много исках да работя с теб, Синбад. - Време е да ви убия!
Ще се бием и аз ще победя.
Следва: "Боен вик".
Война? По дяволите, няма да стане!